"Historien vil dømme mig mildt, for jeg skriver den selv."
Bondfilmene har gjort dem, der spiller agent 007 til berømtheder.
- Bond. - James Bond.
Alle undtagen en: den glemte James Bond.
I 1969 fik en bilmekaniker fra Australien rollen som James Bond.
George Lazenby gik fra at sælge biler til at spille agent 007.
Er det sandt, som du tidligere har sagt, at du løj for at få rollen?
Filmen "I hendes majestæts hemmelige tjeneste" var en succes.
Det er mig en fornøjelse at byde velkommen til den nye James Bond.
Han blev tilbudt at lave seks film til, men afslog.
Det her er en unik situation for du nægtede at lave flere Bondfilm.
Hans navn er Lazenby, George Lazenby.
Det her er hans historie.
Du skal fortælle mig din historie. Hvad kan jeg forvente? Drama?
- Drama, hvordan? - Er der drama i dit liv?
Hvad mener du? Hele mit liv er et drama.
- Romantik? - Ja.
- Komedie? Sex? - Lidt...
- Stoffer? - Ja, lidt.
- Vold? - Lidt.
- Forviklinger? - Ja.
Er det en god historie?
Det kommer an på, om man kan lide den slags historier.
For mig begynder historien med, at jeg var på hospitalet.
Skalpel.
Hold den.
Da jeg var tre år gammel...
Han er vågen!
Sov igen.
...opdagede de, at jeg havde en nyrefejl.
De opererede mig 67 gange. Til sidst havde jeg kun en halv nyre tilbage.
Lægen sagde til min mor, at jeg nok ville dø i tolvårsalderen.
Jeg forstod nok ubevidst, at jeg skulle sørge for at leve livet.
For det kunne jo være slut når som helst.
KAPITEL 1 Du lever kun én gang
Første gang jeg stjal en bil, var jeg kun seks år.
Jeg tror, at jeg ville udnytte den tid, jeg havde.
Min far havde ikke bil, for vi var fattige.
Min farbror havde en Ford fra 1936, som jeg elskede.
Han lod altid nøglerne sidde i.
Jeg krøb ind under instrumentbrættet.
Så rejste jeg mig op og slap koblingen.
Bilen hoppede frem som en kænguru.
Sådan var det.
Jeg var en larrikin og jeg gjorde præcis, hvad jeg ville.
Sådan har jeg altid været.
Skynd jer, børn. Find jeres pladser, og tag jeres blyanter frem.
Som sagt, naturvidenskab findes overalt.
Ingen forventede sig meget af mig.
George, hør nu efter!
Jeg kunne ikke se meningen med at gå i skole.
Det var så kedeligt i skolen: "Du gode gud, ikke geografi."
Kina, Rusland, Ungarn og Ukraine.
Jeg var ligeglad, hvor England og USA lå. Jeg boede i Australien.
De største skyer kaldes kumulusskyer.
Hvem interesserer sig for naturvidenskab?
- Ja, hvad er der George? - Er det her relevant for mit liv?
Det var den attitude, jeg havde.
George Lazenby, ud på gangen straks!
Rektoren Chuck Warner hadede mig.
Hold hænderne frem med håndfladen nedad.
Han slog mig uden grund.
"Hvem havde en slange med i skole? Det må have været Lazenby."
Jeg havde taget en slange med i skole en dag.
Det var svært at komme igennem skoledagen.
Det hjalp at lave lidt løjer.
Solen indgår i kredsløbet.
En pige så den... Den var ikke farlig.
En anden dag havde jeg en taske fuld af flagermus med.
Jeg gik ned til afløbskanalen og fyldte hele min skoletaske med dem.
Så åbnede jeg tasken, og de fløj ud i dagslyset.
Det var sjovt. Folk skreg og løb omkring overalt.
Det var tævene værd den dag.
KAPITEL 2 Vejen til Pussy Galore
Ærligt talt så er spas og løjer ikke så interessant.
Men det forandrede sig, da jeg fyldte 15.
Jeg kørte ned ad bakke på min cykel en morgen.
En pige sad og solede sig foran et hus ikke langt fra mit hjem.
June Green. Hun var 23, og jeg var 15.
Hun havde en fascinerende krop.
Så jeg lod, som om der var noget galt med min motorcykel.
Hvad er problemet? Dæktrykket er fint.
Jeg skruede lidt hist og her, mens jeg kiggede på hende.
Jeg havde ingen anelse om, hvordan man kom i kontakt med en pige.
Til sidst sagde hun: "Hvad glor du på?"
Jeg sagde, at min motorcykel var brudt sammen.
Motorcyklen er brudt sammen.
Må jeg komme ind? Har I noget værktøj?
Okay.
Pludselig lå jeg ovenpå hende.
- Det her er sjovt, ikke? - Jo.
Cool. Gør jeg det rigtigt?
- Vi tørknaldede på køkkengulvet. - Hvad vil det sige?
Når man gør det med tøjet på.
Jeg begynder at blive lidt træt i armene.
Jeg havde ingen anelse om, hvad jeg havde gang i.
Mine bukser krøller lidt.
Efter noget tid inviterede hun mig hjem om aftenen.
Jeg kan huske, da vi havde seks første gang.
Det var helt fantastisk. Pludselig overtog noget min krop.
Det var ligesom at svæve i rummet. Det var den skønneste følelse.
"Hvad i helvede?!" sagde jeg.
Jeg troede, min penis var eksploderet.
Jeg tændte en tændstik for at tjekke, at alt stadig var der.
- Er du okay? - Ja, vi har det fint.
Min penis er uskadt.
Jeg ville gøre det en gang til med det samme.
Jeg begyndte at besøge hende hver aften.
Hvorfor gør folk ikke det her hele tiden?
Læreren skrev til mine forældre, at jeg sov hele tiden i skolen.
Der er en frimurersal i Queanbeyan, hvor de unge holder eksamensfest.
Man får et eksamensbevis.
Min mor tog med, og jeg gik ud fra, at alle ville få et eksamensbevis.
Det er sjældent, at nogen ikke får sit eksamensbevis.
Så efter en time...
Og George Lazenby... bestod ikke sin eksamen i år.
Jeg ønsker tillykke til årgang 1954 på Goulburn og tager afsked med dem.
Jeg var den eneste i hele salen, der ikke fik noget eksamensbevis.
"Jøsses, jeg kunne ikke engang bestå gymnasiet", tænkte jeg.
Jeg vidste, at jeg ikke ville blive tjenestemand, advokat, læge-
- eller noget andet, hvor man skulle bruge en ordentlig uddannelse.
Det var pinligt. Jeg var ligeglad med eksamensbeviset-
-men det var pinligt ikke at få et.
Hvis man ikke bestod, skulle man gå et helt år om.
Det ville jeg ikke, så min farbror gav mig et job som bilmekaniker.
Det gav ingen penge, det var dårligt betalt.
Du vil se fantastisk ud i den her bil.
Se her. Drøm dig væk...
Jeg så, at bilsælgerne havde det meget sjovere end os mekanikere.
Jeg kiggede frem fra under bilen, og så dem flirte med pigerne.
Jeg kan sidde på bagsædet, der er plads til os begge to.
De gik med jakkesæt, spiste frokost ude og havde bil. Jeg tænkte:
Hvad laver jeg under den her?
Jeg sagde til chefen, at jeg ville være sælger.
Men det lykkedes mig ikke at sælge noget.
Den her gamle slæde har jeg fået lavet en del på.
Der er god plads på bagsædet. Det sætter du nok pris på.
Har I fået jeres stivkrampevacciner? Det ville jeg gøre først.
- Den findes i mange farver. - Jeg tror ikke, vi er interesserede.
Ja, man skal ikke drage forhastede beslutninger.
Jeg er her, hvis I ombestemmer jer.
Jeg var håbløs. Jeg kunne ikke sælge en eneste bil.
"Den findes i mange farver..."
En fyr, der hed Johnny Horton, havde læst på universitetet...
Her er nøglerne. Tillykke, smukke!
...og han solgte 30 biler om måneden uden at vide noget om dem.
Det gjorde mig rasende.
Til sidst fik chefen en idé.
Han sendte mig på et kursus i, hvordan man påvirker mennesker.
Det eneste, jeg husker, var, at man skulle lytte i stedet for at tale.
Hør, hvad de er interesserede i, og tal kun om det. Glem bilen.
Så jeg begyndte at lytte til kunderne.
"Hvad så med malerierne?" sagde Rhonda.
Tanken var tom, og skildpadden Shelly skulle på toilettet.
Jeg tager den der. En gang bed Shelly næsten lillefingeren af mig.
Jeg rykkede igen, og gav hende en gulerod. Ingen skade sket.
Du milde, sikke en historie...
Jeg begyndte at sælge 30 biler om måneden.
Sådan. Du vil elske den.
Chefen indså, at jeg vidste noget om biler og også kunne sælge dem-
- så han gjorde mig til chefsælger for brugte biler.
Ambassadefolkene, der skulle sælge biler, begyndte at henvende sig.
Au revoir.
Do svidanija.
Farvel, Raju! Hils konerne.
Jeg vidste det ikke dengang, men da jeg kom frem fra under bilen-
- var det et skridt på vejen mod at blive James Bond.
Sig til dine venner, at de skal kigge forbi. George Lazenby, salgschef.
KAPITEL 4 Strengt fortroligt
Jeg havde det godt, jeg solgte biler, og tog til ambassadefester.
Jeg blev mere sofistikeret og lærte, hvordan mænd med stil opfører sig.
Champagne, sir? De siger ikke nej til et par dråber.
En aften var jeg inviteret til fest, så jeg tog et jakkesæt på.
Der var en pige til festen, som var helt henrivende.
Hun hed Belinda, men hun var der med sin kæreste.
Jeg forsøgte at få en chance for at tale med hende alene hele aftenen.
Men fyren var klistret til hende.
- Kaviar, sir? Det er Royal Beluga. - Ellers tak.
Jeg ville gerne i snak med hende, men han veg ikke fra hendes side.
Da hun gik på toilettet, ventede han udenfor.
Da hun var på vej af sted... Jeg ved ikke, hvad der gik af mig.
"Undskyld. Jeg vil gerne invitere dig ud i næste uge."
Jeg vidste jo ikke, hvor lang tid jeg havde tilbage.
Jeg vil invitere dig ud i næste uge.
De stirrede begge to på mig, som om jeg var skør.
De gik uden et ord.
Jeg fandt ud af, hvor hun arbejdede, og ringede og inviterede hende ud.
Hun sagde, at hun ikke gik ud med mænd, hun ikke kendte.
Jeg foreslog, at vi kunne lave noget sammen om søndagen.
Hun var tandlægeassistent.
- Hvad? Jeg kommer med det samme. - Okay, farvel.
Hun ville bare af med mig. Hun ringede afbud 20 gange.
Jeg sagde til drengene, at de skulle sige, at jeg ikke var der.
Jeg tog hjem til hende den søndag.
Da jeg kom derhen...
- Hvad har du gang i?! - Hvem er du?
...kastede hendes bror sig over mig.
Vil du knalde min søster? Du skal få at mærke, hvordan det føles!
Jeg kæmpede for at komme ud af hans greb.
- Moren kom ud og sagde... - Greg, slip ham.
- Undskyld, mor. - Fandens også.
Vent her så længe, så henter jeg Belinda.
Moren bød mig indenfor.
Faren og en anden mand sad i stuen.
Du må være Belindas far. I ligner hinanden. George...
Jeg sagde til den anden, at han lignede premierminister Bob Menzies.
Det var Australiens premierminister.
Utroligt!
Har nogen fortalt dig det før?
Jeg købte de her til dig. Undskyld, at de er ødelagte. Din bror...
- De er smukke. - Jeg ville jo invitere dig ud.
- Ja, det sagde du. - Nu er jeg her.
Det er du også. Okay...
Farvel, far.-Farvel, Bob.
Hedder han også Bob? Hvilket sammentræf.
- Hvad skal vi lave? - Tage en svømmetur i floden.
"I floden?" sagde hun. "Ja, vi tager derop og bader."
Jeg ville være alene med hende.
- Tager du alle pigerne med herhen? - Hvem tror du egentlig, jeg er?
Stedet betyder noget særligt for mig. Jeg kom her som barn.
- Her er smukt, ikke? - Jo.
Her kan man være i fred. Vi kan gøre, hvad vi vil.
- Vil du lyne min lynlås ned? - Ja, selvfølgelig.
Skal vi...?
Du behøver ikke hoppe rigtigt i.
Belinda, vent på mig.
Jeg troede, hun ville være bange, men hun svømmede bare af sted.
- Kommer du, eller? - "Svømmetur" betyder ikke...
- Jeg er lidt rusten... Du gode gud! - Hop nu i!
Kom, lad os svømme lidt.
Jeg svømmede efter hende, og jeg var lige ved at give op-
- da hun sagde, at hvis jeg havde opgivet, havde hun ikke set mig igen.
- Her er skønt, ikke? - Meget.
Alt gik, som det skulle.
Vi begyndte at date.
Vi mødtes tre gange, og på den tredje date...
- Jeg kan lide din parfume. Den... - Dufter godt? Tak.
Ja, jeg kan godt lide den.
Jeg var sød og høflig, og pludselig sagde hun:
"Skal vi gøre det eller ej?"
Gud! Mit hjerte slog helt vildt. Jeg ville ikke ødelægge noget.
Nu?
Ja.
Jeg tænkte: "Det er hende, jeg gør det med hende."
Og pludselig blev den bare slap.
"Du godeste, det her er aldrig sket før."
- Har du det okay? - Jeg skal bare have lidt frisk luft.
Aftenen efter skete det samme, og næste aften igen.
Jeg ville slå den. "Hvad er der galt med dig?" Det var aldrig sket før.
- Hvem taler du med? - Ingen. Jeg kommer om lidt.
Jeg var for forelsket i hende.
Når man er forelsket, bliver man skræmt af kærligheden eller noget.
Jeg var helt desperat, og så sagde hun:
Min ekskæreste kommer til byen.
Hun skulle med til en fest hos søværnet.
Han har inviteret mig med til fest hos søværnet.
Hvis du tager med, vil jeg aldrig se dig igen.
Jeg bliver nødt til at tage med.
Må jeg fortælle dig en hemmelighed...
Jeg kunne ikke få den op at stå.
Jeg gik hen på en bar, og drak mig plørefuld.
Spær mig inde. Lås mig inde, og smid nøglen væk.
Bare fordi min pik ikke blev hård. Er det en forbrydelse?
Er det en forbrydelse?! Rend mig!
Jeg tænkte kun på Belinda og hendes kæreste.
Han var i hæren. Det kan være ret kedeligt nogle gange.
De er omkring 18-20 år, og får stådreng af et vindpust.
De har en konkurrence, hvor de hænger støvler over deres penisser-
- for at se, hvem der kan klare flest, før den giver efter.
Belindas kæreste var kendt for altid at vinde den konkurrence.
Så jeg led som et dyr.
Jeg blev så fuld, at mine kammerater ikke gad mig længere.
Jeg hang hen over baren-
- og det eneste, jeg kan huske, er en hvid kjole, der kom svævende ind.
George?
Derfra husker jeg intet, før jeg vågnede næste morgen.
Der lå en seddel ved siden af sengen.
"Du var helt fantastisk. Jeg har taget bilen. Vi ses til frokost."
"Fantastisk"... Jeg husker ingenting, men fra da af var alt okay.
Jeg var fantastisk.
Jeg var styrtende forelsket.
Hun var... Min forestilling om den perfekte kvinde var som hun.
Mit liv forandrede sig, for hun var på et andet niveau end jeg.
Min familie levede fra hånden til munden.
Hvis de havde en dårlig dag, så var der ingen penge næste dag.
Hun var overklasse. Hendes morfar var guvernør i New South Wales.
Han boede på et slot i Sydney. En gang skulle vi til middag-
- men hendes far sagde, at jeg ikke var inviteret.
Jeg måtte blive hjemme og vente på Belinda.
Belinda så på mig og sin far og sagde: "Jeg går ikke uden George."
Han gik uden os, men han så, at jeg kunne påvirke hende.
Han brød sig ikke om mig. Han fik hende til at tage til London-
- for at komme væk fra mig i tre måneder og se, hvad der skete.
Jeg havde drømmejobbet, og jeg havde min drømmekvinde.
Hun var det vigtigste, men hun stjal mit hjerte og rejste til England.
Jeg syntes, at tre måneder var lang tid.
Næste dag, da hun var ude på havet et sted...
Jeg har det så dårligt.
...sagde de andre sælgere, at piger bliver skøre, når de er til søs.
- Hun har nok allerede en ny. - Hold nu op!
Da hun rejste, begyndte vi at skrive til hinanden.
Jeg fik fem breve om dagen.
Så blev det fire. Så tre.
Og pludselig kom der ikke flere breve.
Jeg spurgte på posthuset.
Nej, de havde ingen breve til mig.
Jeg vidste, at hun havde en anden, og jeg ville vinde hende tilbage.
KAPITEL 5 Kommende agent 007 ser rødt
Jeg tog båden til Tilbury i England.
Kahytten lå under vandoverfladen-
- og jeg delte den med tre fyre fra Brisbane.
Først skulle båden hele vejen rundt om Australien.
Melbourne, Adelaide, Perth, Singapore og bagefter til Delhi.
Bagefter fortsatte den til Port Said og et andet sted længere nordpå.
Jeg tror, der er krig der nu. Så til Italien, Marseille, Gibraltar-
-og til sidst Tilbury.
Da jeg ankom til London, regnede jeg med at se Belinda.
I hver havn havde jeg skrevet til hende og fortalt, hvor jeg var-
-og hvor meget jeg elskede hende.
Og der stod jeg med to kufferter, men der var ingen Belinda.
Hun var der ikke.
Jeg havde hendes adresse, men ingen åbnede.
Jeg ventede udenfor, indtil pubberne lukkede.
Jeg gik frem og tilbage mellem døren og pubben, men hun dukkede aldrig op.
Belinda!
Jeg prajede en taxa og sagde, at jeg skulle bruge et værelse.
Chaufføren kendte et perfekt sted, da han hørte min australske accent.
Værelset i Earls Court var så trangt, at man fik dørhåndtaget i halsen.
Jeg kunne kun tænke på Belinda.
Jeg tænkte på, hvordan hun havde sex med en fyr et sted.
Det var umuligt at finde nogen i England i 1960'erne.
Der var ingen mobiltelefoner.
Kan du genkende hende?
Jeg var rejst hele den lange vej, og så var hun der ikke.
Jeg spurgte mig selv, hvad jeg dog havde gjort.
Omkring tre måneder senere drak jeg en øl og havde ondt af mig selv-
- da en fyr hjemmefra fortalte, at han lige havde set Belinda.
"Hvad?!" sagde jeg. Mit hjerte begyndte at banke.
Mit hjerte gik næsten i stå. Der sad hun med hele Oxfords crickethold.
Hendes kæreste var deres holdkaptajn, fandt jeg ud af.
Jeg vil tale med dig udenfor!
"Du kan sige, hvad du vil sige her."
- Nej, vi tager den udenfor. - Du hørte, hvad hun sagde.
Min knytnæve var der med det samme. Det var rent instinkt.
Ind med dig!
Mens jeg gik rundt om bilen, hoppede hun ud.
Et helt hold cricketspillere nærmede sig.
Jeg får tæv, hvis jeg bliver hængende her.
Jeg var forvirret og helt knust.
Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle gøre, og pengene slap op.
Så jeg gik hen til en bilforhandler og sagde, at jeg søgte arbejde.
Jeg konkluderede, at vi ikke var bestemt for hinanden.
Jeg led af abstinenser, da jeg et par dage senere modtog et brev.
Vi kunne mødes "platonisk".
Hvad fanden betyder det?
Jeg tror, det betyder følelsesmæssigt, åndeligt måske.
- At mødes på samme bølgelængde. - Det tror jeg ikke.
"Platonisk"... Det er understreget.
Det er bedre end ingenting.
Hun skrev, at vi kunne se England sammen.
Jeg sagde til ham, der leverede biler, at jeg ville gøre det gratis.
En bil skulle til Bristol. Det er ikke noget turistmål.
Bristol, her kommer vi. Der skulle være smukt.
Hun fulgte med... platonisk.
Platonisk. Jeg ved, hvad det betyder. Jeg behøvede ikke engang slå det op.
Det ord begyndte at irritere mig.
- Du ser fantastisk ud. - Tak.
Vi kørte dertil og spiste middag. Jeg kunne dufte hende.
- Du er bagud. - Det rækker, tak.
Lad os tømme flasken.
Lugt, smag og berøring er vigtigt for, hvor meget man elsker nogen.
Her er der omtrent lige så livligt som til en begravelse.
- Det var en rigtig hyggelig aften. - Ja, det var.
- Her bor jeg. - Og her bor jeg, så...
- Godnat. - Godnat.
- Vi ses i morgen. - Det gør vi.
Hun vidste ikke, at jeg havde stjålet hendes nøgle i receptionen.
Jeg ville vente, indtil hun lå i sengen... Nøgen forhåbentligt.
Så ville jeg gå ind og overraske hende.
Jeg kunne knap vente med at være sammen med hende igen.
Pludselig begyndte det at rumle i min mave.
Jeg fik den værste diarré, jeg nogensinde har haft.
Hver gang jeg var på vej, måtte jeg vende om og gå på toilettet.
Det kom, og så vaskede jeg mig, og gjorde et nyt forsøg.
Nej, vær nu en mand... og skid!
Jeg gjorde det seks-syv gange.
Vent, seks-syv gange? Burde du ikke give op efter en gang?
Nej, jeg badede og håbede på det bedste.
Det ville være pinligt, hvis der kom brun røg ud af en midt i akten.
Ved morgenmaden næste morgen sagde hun:
Jeg var sikker på, at du ville prøve at komme ind på mit værelse i går.
Du har forandret dig.
Hvad skal jeg sige? Det har jeg faktisk.
- Det var en god tur. - Ja, det var det.
- Tak, for at du tog med. - Det er jeg glad for, at jeg gjorde.
Vi kørte hjem til London ad motorvejen.
Det regner virkelig voldsomt.
Det var en mørk og regnfuld aften.
Jeg vidste, hvad jeg ville gøre, så jeg parkerede under en viadukt.
Jeg tog fat i hende... og så elskede vi.
Bagefter sad hun vendt mod vinduet og græd.
Belinda...
Pludselig vendte hun sig mod mig, og jeg troede, hun ville slå mig.
Jeg elsker dig. Jeg elsker dig stadig.
- Så flyt ind sammen med mig. - Jeg kan ikke. Min far dræber mig.
Men han er der jo ikke. Lejligheden er ikke stor nok.
Ville du også bede min far om at flytte sammen med dig?
Jeg ville gøre hvad som helst.
- Jeg elsker dig. - Jeg elsker også dig.
Platonisk.
KAPITEL 6 Elskende spion
- Jeg elsker dig så meget! - I lige måde.
Okay, vi ses i aften.
Hav en vidunderlig dag, elskede!
Hun flyttede ind hos mig, og det føltes som det rene himmerrige.
Jeg var jo taget til London for hendes skyld.
Jeg havde avanceret til at sælge Mercedes-Benz på Park Lane.
En dag kom en fotograf, der hed Charles Jenkins ind.
Vi kiggede på en Mercedes, da han sagde:
Jeg køber den, hvis jeg må tage nogle billeder af dig.
"En bøsse", tænkte jeg. "Hvem tager billeder af en mand?" Jeg var naiv.
Jeg sendte Belinda. Han tog nogle billeder af høflighed, og kom igen.
- Nej, dit fjols. Billeder af dig. - Hvad taler du om?
Jeg vidste ikke engang, at der eksisterede mandlige fotomodeller.
Du er in. De leder efter mænd som du.
Du ved, maskuline fyre.
- Maskuline fyre er in. - Jaså?
- Seriøst? - Ja.
George, du er fantastisk! Et til. Du er født til det her.
- Kaldes de headfaces, eller? - Det er dine headshots, skat.
- Headshots? - Ja, portrætbilleder.
Han sagde, at man kunne tjene penge på Scotty's Modelling Agency.
Det var spild af tid, tænkte jeg, men hvad fanden...
Jeg ventede i halvdelen af min frokostpause, men ingen tog imod mig.
De vidste, at jeg var der, men ingen kom ud.
Så jeg slyngede billederne i luften og gik derfra.
Pludselig ringede de: "Kom til The Times straks!"
"Bert Stern, den verdensberømte fotograf, vil have dig."
Hans model havde sagt fra.
Han skulle holde babyer over hovedet, og de tissede på ham.
Tredje gang det skete, skred han.
Så fik jeg jobbet.
- Smil. - Sød baby, ikke?
Jeg tænkte, at det bare var et job, så hvad fanden...
Du er ret trængende, er du ikke?
De tissede også på mig, men det var okay. Det var jo bare babytis.
Hvad har han fået at spise?
Tre måneder senere kom billederne ud, og alle ville have mig.
Vi holder lige en pause her. Hvor meget af den her historie er sand?
- Hvilken? - Hele historien.
Hvordan kan jeg huske det, hvis det ikke var sandt?
Jeg blev en af Europas mandlige topmodeller på en nat.
Jeg var booket syv dage om ugen, så jeg måtte sige mit job op.
Jeg tager bare min gamle pålidelige...
...putter.
Jeg er sofistikeret.
Jeg vidste knap nok, hvor kameraet var.
Jeg ved ikke engang, om jeg gør reklame for whiskyen eller stolen.
Så dukkede der et job op, Big Fry. Det største reklameprojekt i London.
Big Fry kommer til byen med en stor æske chokolade.
Det var sjovt. Statisterne var små, så det lignede, jeg var to meter høj.
Ingen kunne genkende mig.
"Jeg vil gerne møde Big Fry", stod der skrevet på toiletvægge.
Alt gik som smurt i mit liv. Jeg var lykkelig med min kæreste.
Så dukkede der et job op i Spanien med tre smukke piger.
Nu er det jo en hel fest!
Sådan!
Første aften kom der en pige fra Tyskland. Hun hed Gundel.
Hun var en af Tysklands topmodeller, og hun var dødlækker.
- Er der noget galt? - Nej, ikke det mindste.
Alt er faktisk helt perfekt.
Ja, er det ikke?
"Nu er jeg ilde stedt", tænkte jeg.
Kig på kameraet, George.
Prøv at fokusere.
George, vil du række mig en banan?
Ikke den... En, der er større.
Vi arbejdede sammen i to uger, og jeg holdt mig i skindet.
Da jeg skulle flyve hjem til London, dukkede hun op i lufthavnen og sagde:
"Jeg skal besøge min mor på Menorca. Har du lyst til at tage med?"
Jeg sagde, at jeg allerede havde tjekket min taske ind. Hun svarede:
Det var en skam.
Jeg så aldrig tasken igen.
Jeg ringede til Belinda og sagde, at jobbet var blevet forlænget i en uge.
"Okay, vi ses om en uge", sagde hun.
Da jeg kom hjem igen...
...vidste hun, at jeg havde været sammen med en anden.
Hun var kvik.
Jeg græd over hende tidligere, da jeg ikke kunne finde hende.
Da jeg endelig fandt hende, blev min fantasi til virkelighed.
Jeg gjorde det, jeg havde drømt om.
Men jeg tror, at drømmen ændrede sig i min underbevidsthed.
Jeg var utro mod den pige, jeg levede sammen med og elskede.
Det var sørgeligt. Det var slut på kapitlet Belinda.
KAPITEL 7 Agent single nul
3 ÅR SENERE
Belinda flyttede hen til sin far, som befandt sig i London.
Det er underligt. Man skulle jo tro, at jeg ville være knust i årevis...
...men det var andre tider dengang. Make love, not war var mottoet.
Jeg var en 24-årig skør australier-
-og det tiltrak en del piger.
Det var den seksuelt mest afsindige periode i mit liv.
Kvinderne i 1960'erne var lige så sexorienterede som mænd.
Og de frigjorde sig.
Hej, jeg er Ken. Model og skuespiller.
I Tyskland mødte jeg Ken Garrity, en anden australsk fotomodel.
Vi blev venner gennem vores fælles interesse for kvinder.
Hvad skal I efter jobbet?
Ken og jeg vil holde en lille fest, en omgang sandhed eller konsekvens.
Vi erkender, at vi vil have sex med jer, og så tager vi konsekvenserne.
Jeg mødte kvinder på gaden, og tog dem med hjem til Ken...
Pludselig havde vi gang i en trekant.
Vi gjorde det mange gange, sommetider to-tre gange om dagen.
- Ikke helt... G'day. - G'day.
Ja, du er dygtig med tungen, kan jeg fornemme.
En dag mødte jeg en pige, og bød hende på te hjemme hos Ken.
- Fint. - Okay.
Vi sad og drak en kop te, da hun sagde, at hun måtte af sted.
- Du bør nok ikke gå nogen vegne. - Hvorfor ikke?
Ken svarede: "Jeg har kommet syre i din te."
"Jeg kom også noget i din, George."
Jeg vidste ikke, hvad syre var. Han sagde:
LSD. Har I aldrig hørt om det?
Man kunne ikke stole på ham.
Det får væggene til at smelte. Det føles, som om hjernen brænder.
Hvad taler I tre egentlig om?
Jeg vejer 450 kilo.
450 kilo, og mine ben er cykler.
Pludselig så jeg min ånde svæve gennem rummet, og gardinerne flagre.
"Hvad har du gjort, Ken?" tænkte jeg.
Det er mærkeligt, men jeg kan smage farver.
Jeg tror, jeg går i seng. - Hvad siger du? Skal du med?
Jeg lå i sengen, og kiggede ind i en fyrs øre.
Jeg undrede mig over, hvis øre det var.
Jeg lagde mig ned uden at fatte noget. Så fløj jeg op i loftet.
Jeg kiggede ned, og så hende. "Det er jo pigen, jeg er sammen med."
Jeg kiggede mig selv i øret. Så var jeg tilbage i min krop igen.
Vi vågnede næste morgen, og hun bad mig om at følge hende ud.
Jeg troede, at vi kun havde været der i en time.
Vi gik ud, og der var kø ved busholdepladsen.
De skulle på arbejde på King's Road.
Alle stirrede på os, så jeg spurgte:
Hvad glor I på?
Jeg så, at jeg var nøgen med tøjet under armen. Også hun.
Vi troede, at vi havde taget tøjet på, så stenede var vi.
Hovsa!
Det var en vild periode i mit liv, og det blev endnu værre.
En dag, da jeg var sammen med Ken, sagde han:
- Du må hjælpe mig i morgen. - Med hvad?
Hans kæreste skulle komme, og han var dobbeltbooket.
Jeg skal mødes med en agent, som jeg længe har villet møde, en filmagent.
Ken var model for pengene. Han ville gerne være skuespiller.
Jeg kan ikke aflyse med hende. I skal til en snigpremiere.
Jeg vidste ikke, hvad en snigpremiere var.
- Vil du gøre det? - Ja, selvfølgelig.
- Herligt! Helt vidunderligt... Skønt! - Intet problem.
- Tak, kammerat. - Det var så lidt.
Er du okay, skat?
Så frigjort var det dengang. Næste dag mødtes jeg med Maggie Abbott.
- Så du er venner med Ken? - Ja, vi... ses en del.
- Er du og Ken nære venner? - Vi mødes i ny og næ.
Samme her. Vi har mødt hinanden... gennem fælles venner.
Jeg kan ikke huske filmen, men Rolling Stones var der.
- Kender du Rolling Stones? - Er det en joke?
Og Beatles var der også.
- Paul! - Kender du Paul McCartney?
Naturligvis.
De kom alle sammen til visningerne, og jeg var virkelig imponeret.
Jeg er virkelig imponeret.
Jeg sad midt imellem en masse vigtige mennesker.
Og senere fik jeg at vide, at folk spurgte, hvem jeg var.
Jeg tog tilbage til Paris, hvor jeg boede, og jeg var hjemme hos en pige.
Bonjour.
Hun sagde "pour toi", og gav mig røret.
- Umuligt, ingen ved, at jeg er her. - George, det er Maggie Abbott.
Min værelseskammerat havde sagt, at jeg var på en restaurant.
Maggie ringede til restaurantchefen, som sagde, at jeg gik med en pige.
Jeg burde have indset, at det var vigtigt.
- Der er en film, du vil passe til. - Hvilken?
Det vil jeg ikke tale om over telefonen.
Kom tilbage til London, George.
Jeg lagde på, vi fortsatte med at have sex, og jeg glemte alt om det.
Tre-fire uger senere arbejdede jeg med Ken igen...
- Hvad ville Maggie? - Ingen idé. Hun ville ikke sige det.
Hun ringede til alle for at finde dig.
- Hvorfor har du ikke ringet tilbage? - Det er vist et skuespiljob.
Kom, lad os finde hende.
Vi er jo midt i...
Vi tog hen til hendes kontor, og hun bad Ken om at vente udenfor.
Her er jeg. Hvad ville du?
Hun sagde: "Du ville passe godt i rollen som James Bond."
Hvad?!
- "Hvorfor siger du det?" sagde jeg. - Du er selvsikker, arrogant.
- Det er det, de vil have. - Arrogant...?
Jeg vidste ikke, at det var noget negativt.
Du skal mødes med Dyson Lovell, som er ansvarlig for castingen.
Tag derhen, og lad ham se dig.
James Bond? Bond...
Hun sagde, at jeg skulle tage derhen, så han kunne se mig.
Men hun sagde ikke, at jeg skulle snige mig ind.
Så jeg gik direkte ind.
Hej søde, jeg skal møde Dyson Lovell. Mit navn er Lazenby, George Lazenby.
Desværre, men du står ikke på listen.
Er du sikker? Maggie Abbott sendte mig.
Jobbet er for skuespillere, der er medlem af fagforeningen. Er du det?
Ja, absolut. Hele mit liv. Ring til dem.
- Okay. - Ikke nu. Det er lidt tidligt.
- Hvilken forening er du medlem af? - Den største.
BAFTA? Forkert, så nu skal du gå.
Daniel, det er din tur.
Det er godt at se dig.
Hun smed mig ud, så jeg ringede til Maggie.
"De slap mig ikke ind", sagde jeg. "Du skal derind!" sagde hun.
Smut nu forbi den pige! Find din indre James Bond frem.
Alle, der ventede, lignede Sean Connery, undtagen mig.
Jeg gik derfra, og jeg vidste, hvor Sean Connery gik til frisøren.
Bagefter gik jeg videre til hans skrædder og sagde:
Jeg vil have et jakkesæt som Sean Connery. Kan du klare det i dag?
Om seks måneder, min ven.
Jøsses...
- Hvad så med det der? - Det er mr Connerys.
Det har hængt der i månedsvis. Han er vel på optagelse et sted.
Det var præcis sådan, de ville have, at James Bond skulle se ud.
Jeg tager bare den hat.
- Den der? - Præcis.
Jeg havde Connerys jakkesæt, et Rolex og hans frisør havde klippet mit hår.
Jeg gik tilbage, og ventede udenfor, indtil pigen, der ikke slap mig ind-
- bøjede sig ned efter noget... Jeg løb forbi og op ad trappen.
"Nej, vent!"
Harry, det er ikke let at erstatte Sean Connery.
Dyson Lovell talte i telefon med Harry Saltzman.
Vi finder en. Nej, Roger Moore er helt forkert!-Hvem er du?
Jeg stod der med mit Rolex sådan her.
Jeg har hørt, at I leder efter James Bond.
Jeg havde ingen erfaring som skuespiller, men som bilsælger-
- ved man heller ikke noget om bilen, men man siger stadig, at den er god.
Harry, der er kommet en fyr, du bør se.
- Tag ham med! - Okay.-Følg med.
Da vi gik over gaden, sagde han: "Fortæl mig om dit liv."
Fortæl, hvor mange film, du har lavet og hvor.
Du gode gud... Kina, Ungarn, Rusland, Ukraine.
Jeg tog alle de lande, jeg kom i tanke om, som de ikke kunne tjekke.
Det er enkelt: Han er distributør, han skal distribuere film!
Vi kom ind på Harrys flotte kontor. Han havde fødderne på skrivebordet.
Han bad mig om at sætte mig ved hans fødder. Det brød jeg mig ikke om.
Så jeg gik hen til vinduet, og kiggede ud.
Du er en idiot!
Nu bliver jeg nødt til at lægge på.
Hvem er du? Må jeg høre din livshistorie.
"Vorherre bevares, det er ét stort blufnummer", tænkte jeg.
Under overfladen var jeg skidebange, så jeg sagde: "Han kan fortælle den."
Okay... Jo, han har arbejdet i...
Han faldt for min attitude. Alle andre skuespillere fulgte ordrer.
Og Ungarn... Ja.
Han spurgte Dyson Lovell, hvor instruktøren Peter Hunt var.
- I Schweiz på jagt efter miljøer. - Hvornår er han tilbage?
Kom tilbage klokken fire på fredag.
- Det kan jeg ikke. - Hvorfor ikke?
"Jeg må herfra, inden de afslører mig."
"Jeg filmer i Paris", løj jeg.
- Hvad får du for det? - 500 pund om dagen.
Det var omkring 50 ugers løn.
Okay, find Stanley Zippell. Han giver dig 500 pund.
Vær her klokken fire på fredag.
- Stanley Zippell...? - Hvad er det, du ikke forstår? Skrid!
Jeg havde ingen ord. Bagefter ringede jeg til Maggie.
- Hvordan gik det? - Jeg fik 500 pund i forskud.
- Seriøst, George! Hvordan gik det? - Maggie, jeg har checken her.
Hvad har du gjort? Ingen får 500 pund for et andet møde.
- Du må se den. Hvad laver du i aften? - Farvel, George.
Jeg gik hen for at møde Peter Hunt om fredagen.
Nuvel, de slæbte mig hertil fra Schweiz for at møde dig.
Han var rasende. Han var tvunget til at rejse hjem for min skyld.
Fortæl mig så... Hvad har du lavet?
Jeg ved ikke hvorfor, men jeg sagde det ligeud...
Peter...
...jeg har aldrig stået foran et filmkamera i hele mit liv.
Mener du, at du aldrig har arbejdet som skuespiller?
Han så på mig i nogle sekunder.
Han holdt sig på maven, og gik rundt i rummet og skraldgrinede.
Ved du, at du har snydt to af de mest hensynsløse mænd, jeg kender?
Hold fast i din historie, så skal jeg gøre dig til den næste James Bond.
"I Hendes Majestæts hemmelige tjeneste".
Titlen er lidt lang.
Peter ville gøre mig til den næste James Bond.
Han tog mig med hen til Broccoli og Saltzman-
- men de havde allerede lavet et baggrundstjek af mig.
Da vi kom derhen, sagde Harry: "Han er bare en mannequin."
Folk vil grine af os!
Ingen brugte mandlige modeller som skuespillere dengang.
Jeg vil prøvefilme med ham. Du tager fejl!
Du opfører dig som en klovn! Han er den nye Bond!
Han sagde, at han ville prøvefilme i hemmelighed hos Harry.
Vi prøvefilmer, punktum slut! Farvel.
Prøvefilmning: Lazenby, første optagelse.
De stiller en foran kameraet for at se, hvordan man ser ud.
De vil se, hvordan man bevæger sig og taler. De testede 300 personer.
Jeg prøvefilmede stuntscener.
Han spurgte, om jeg red, og jeg sagde ja.
De kom med en hest uden sadel, og jeg hoppede bare op.
Jeg red, indtil den ikke orkede mere.
"Okay, du kan ride", sagde han. Bagefter skulle jeg en tur i poolen.
Jeg ville imponere ham ved at svømme under vandet.
"Nej, svøm i overfladen." Han ville se mig svømme.
Jeg var tvunget til at overbevise Harry, fordi jeg var fotomodel.
Jeg viste ikke, at jeg havde taget munden for fuld.
Jeg var bange for at gøre mig selv til grin.
En aften bankede en fyr på. Han havde en smuk pige med.
"Hun vil have sex med dig", sagde han. "Hvad?!"
Hun tog frakken af.
Interessant indretning.
Vi gik i gang, og han satte sig ned. "Vil du være med?" spurgte jeg.
Jeg troede, at det var hans tur efter mig eller noget i den stil.
"Nej, nej", sagde han, så jeg tænkte, at han var en pervers type.
Det er lidt svært at koncentrere sig.
Bagefter klædte hun sig på og gik.
"Du er model, så producenterne var bange for, at du var bøsse".
Men det er du jo ikke.
Jeg anede ikke, at det var en test. Jeg troede bare, at jeg var heldig.
Jeg gennemgik en serie tests, der varede i fire måneder.
"Rystet, ikke rørt."
Så var der slagsmålscenerne. "Alle australiere kan slås", sagde Hunt.
Jeg fik fem minutters træning.
Først missede jeg, men så ramte jeg en af stuntmændene på hagen.
Han faldt om og lå sådan her, så jeg blev nervøs.
Harry trådte over ham, tog fat i mig og sagde: "Rollen er din."
- Det var på tide. - Hvad?
Bagefter takkede jeg ham.
Harry sagde til mig, at jeg skulle ringe til min mor, så det gjorde jeg:
"Hej, min dreng." "Jeg skal spille James Bond, mor."
"Jaså... Ved du, at dit kørekort er udløbet?"
KAPITEL 10 Dræbende morgendag
Hvis nogen havde sagt til mig, at jeg ville blive James Bond-
- havde jeg tænkt, at de var gale. Alle ville vel være som Bond?
Han havde alt, en mand drømmer om:
Held i spil, han fik altid pigen, og han kunne skyde, hvem han ville.
Hvad mere kan man begære?
- Mit navn er Pussy Galore. - Det må være en drøm.
Jeg fik rollen på den betingelse, at jeg ikke sagde det til nogen.
På omslaget af Life Magazine-
- havde de et billede af mig som den nye James Bond før alle andre.
Harry bad mig om at stikke af. Rejs et sted hen og ring, når du er der.
Pressen måtte ikke finde mig.
Så jeg rejste til Sydfrankrig.
Og gæt, hvem jeg ringede til.
Hallo? George?
Mit hjerte bankede. Jeg fortalte, at jeg skulle spille James Bond.
- Det er helt utroligt! - Kom herned, så vi kan fejre det.
- Hendes far tog røret... - Du har været heldig, George.
Han kunne ikke lide mig og min klasse. Han befandt sig på toppen-
- og jeg var på bunden. Nu syntes jeg, at vi var jævnbyrdige.
Hvad vil du lave med min datter i Sydfrankrig?
Intet, jeg ikke har gjort før.
- "Intet, jeg ikke har gjort før"? - Det er præcis, hvad han sagde.
Så hun tog et fly til Sydfrankrig fra London.
I løbet af de to timer, ringede Harry.
"Kom tilbage til London nu!"
"Vi holder pressekonference i morgen", sagde han.
Hvad er der galt?
Jeg sagde, at jeg blev nødt til at flyve til London med det samme.
- Hvad? - Ja. Alt er helt skørt lige nu.
Det er godt, men de ringede og sagde, at jeg skulle komme straks.
- Jeg bliver nødt til det. - Hvornår kommer du tilbage?
I morgen. Senest i overmorgen. Det lover jeg.
Hun tog hen på hotellet, og jeg sagde, at jeg snart var tilbage.
Næste dag, eller dagen efter.
Sådan blev det ikke.
Jeg troede, det handlede om nogle dage.
Jeg anede ikke, at der ville gå mange år, før vi så hinanden igen.
Hun giftede sig og fik børn.
Vi mødte hinanden igen tyve år senere.
Livet havde set anderledes ud.
Hvis jeg var kommet tilbage.
Hun var en skønhed og en dejlig kvinde.
Jeg var bare...
Det var en af de gange, hvor timingen bare er forkert...
Det var skæbnen.
KAPITEL 11 Rystet, men uberørt
- Hvad har du lavet tidligere? - Jeg var fotomodel.
Inden da var jeg bilsælger og mekaniker.
- Hvad fik dig til at søge rollen? - En ven foreslog det. Maggie Abbott.
Mr Hunt, han vil blive en berømt skuespiller helt uden erfaring...
Nej, ikke en kendt skuespiller, men en filmstjerne.
Der var mange pressefolk fra alle mulige lande.
Jeg drak et glas vin og røg lidt uden at vide, hvad jeg lavede.
Hvad bekymrer dig mest ved at være med i en storbudgetfilm?
Jeg håber, at jeg gør det godt.
Jeg undrede mig over, hvad i alverden jeg havde indledt mig på.
Vi rejste til Schweiz for at begynde optagelserne.
Jeg havde aldrig set en indspilning. Hundredvis af folk, helikoptere...
Det er et stort setup, og jeg var hovedrollen.
Alle, der spillede de vigtige roller, var erfarne.
Diana Rigg og Telly Savalas havde været skuespillere i årtier.
George, du vil blive sammenlignet med Sean Connery.
Hvordan vil det påvirke dit image?
Sean Connery skabte James Bond. Hvordan kunne jeg overgå ham?
- Mr...? - Bond. James Bond.
Jeg er ikke skuespiller, jeg regnede ikke med at være god.
Han skabte jo rollefiguren udfra sin egen personlighed.
Jeg forstod hurtigt, at folk ville se Sean Connerys version.
Jeg havde en australsk accent, der ikke fungerede for James Bond.
Jeg skulle også ændre min måde at gå på, for jeg gik sådan her...
Jeg vuggede frem og tilbage over lærredet.
De sagde, at jeg skulle gå og tale anderledes.
- Mit navn er Bond... - ...James Bond, agent 007.
Kan man få en Martini? Rystet eller rørt, hvad som helst.
Min stemmecoach fik mig til at ligge på gulvet med en tændstik i munden.
Træk vokalerne ud.
Det blokerede musklerne, så jeg lød som en englænder.
De' må ja' sige, sikke et vidunderligt loft, De har.
Jeg skulle lyde som en engelsk snob.
Sikke et vidunderligt loft, De har.
Moneypenny, hold mund. Hold mund, miss Moneypenny.
Navnet er Bond. James Bond.
Da jeg skulle til at gå, sagde min stemmecoach:
Ved du hvad? Jeg synes, det er synd for dig.
"Hvorfor det?" spurgte jeg. "Det er en svær rolle", sagde hun.
Dit liv vil ændre sig.
Næste dag skulle vi filme introen. "Gør som Connery", sagde han.
"Vend dig om, og skyd." Jeg ved ikke, hvad der gik af mig...
I første optagelse faldt jeg ned på knæ uden nogen grund.
- Hvad var det? - Jeg skulle skyde.
Som Connery, sagde jeg. Hvorfor står du på knæ?
Hvorfor ligesom Connery? Jeg er Lazenby.
Gør det som George, når han imiterer Connery. Ikke på knæ.
- Altså, vende mig om og skyde? - Præcis... Ligesom Connery.
Skriv "fjollet". Han er en fjollet dreng.
Så kører vi.
- Jaså, nu skal vi grine. - Jeg syntes, jeg så nogen bag mig.
Skal vi lege med? Hvor sjovt!
- Kom nu. Du spilder bare tiden. - Hvilken en kunne du bedst lide?
Hold så op! Jeg har fået nok af det her skidt!
Gør det så rigtigt!
Vorherre bevares! Det er nok. Alle tager fem minutters pause.
Det var et advarselsskud.
Det er vel derfor, blodet løber ned oppefra?
I min Bondfilm brugte de den intro, jeg ikke måtte lave.
Jeg er så kreativ...
Godmorgen! Mit navn er Bond. James Bond.
Efter et stykke tid begyndte jeg at more mig.
Jeg vidste ikke, om jeg var god, jeg gjorde bare mit bedste.
Du er meget selvsikker. Måske skulle jeg skyde dig for fornøjelsens skyld.
Der er sjovere ting at lave.
Jeg arbejdede sammen med dygtige folk. Telly Savalas, Diana Rigg...
Angela Scoular, hun var sjov.
Vi snød hende. I en scene skulle hun stikke hånden op under min kilt-
-og give mig sit værelsesnummer.
Før scenen varmede rekvisitørerne en stor tysk pølse-
-og tapede den fast på mit lår.
Naturligvis, Fräulein.
Så hun stak hånden derop...
...og spillede scenen færdig uden den mindste reaktion.
Filmholdet var helt paf.
Så hviskede hun i mit øre: "Du har jo ingen underbukser på."
- Er der noget galt? - Jeg kan mærke lidt stivhed.
Okay, anden optagelse.
Der foregik alle mulige vanvittige ting.
Stuntslagsmål, man hang i reb...
Knivkasteren kunne ikke ramme, men jeg havde kastet kniv som barn-
-så jeg overtog knivkastningen.
En stuntman sagde: "George skal ikke hoppe fra helikopter, han kan dø."
De sagde: "Ingen har set ham endnu, så vi kan bare skaffe en ny."
KAPITEL 12 Verden er aldrig nok
Jeg følte mig efterhånden godt tilpas, og skjulte min usikkerhed.
Alle har lidt James Bond i sig - eller det tror de i hvert fald.
Den nye James Bond er høj, mørk og flot.
Jeg begyndte at føle mig vigtig.
- Han er flot. - Charmerende.
Jeg var ikke model, men filmstjerne nu.
Han er sexet og selvsikker, som James Bond skal være.
Der var mange kvinder med i filmen.
Gudskelov, for vi filmede i ni måneder.
Man lærte dem at kende. Det var ligesom...
Hvem skal man begynde med?
Jeg husker en morgen. Pigerne havde stillet en stuntdukke foran værelset-
- med en seddel på: "Hende har du ikke været sammen med endnu, George."
- Så du havde det sjovt? - De havde det sjovt med mig.
- Jeg ved ikke engang, hvad du hedder. - Jeg fortæller alt... senere.
Garçon, un... café... En kop kaffe til. Dygtig dreng.
Jeg havde fri og sad på en café, da en folkemængde samledes udenfor-
- og jeg hørte, hvordan de sagde: "Det er den nye James Bond."
Det steg mig lidt til hovedet.
Jeg kan huske, at jeg var på kontoret en dag for at få min dagsrate.
Hvorfor får jeg kun 100 dollar? Hvad får han?
"1.000 dollar", svarede Harry. Jeg kiggede på ham og sagde:
- Jeg laver jo det samme. - Okay, giv ham 1.000 dollar om ugen.
Min selvtillid virkede. Andre prøvede at smøre dem-
- men jeg sagde bare, hvad jeg ville have.
Jeg sagde: "Det var min sidste stuntscene!"
Jeg fik et privatfly til at flyve til byen-
-så jeg tog en af pigerne med.
Jeg tror, der kommer lidt turbulens. Bare rolig, jeg passer på dig.
Føles det bedre?
Jeg gik ud og festede hver aften.
"Sig til hende, at du skal klippes", sagde jeg. Det er sandt.
Jeg drak mindst en flaske vodka om dagen.
Jeg skulle lige til at sige...
Mere, mere, mere!
Jeg røg så meget pot, som jeg kunne.
Jeg gik ikke i seng før ved tre-firetiden hver nat.
Berømmelse er fascinerende. Mit liv ændrede sig på mange måder.
Folk tilbød mig penge, for at jeg ville vise mig til deres fester.
Ikke mig, det vidste jeg godt, men James Bond.
James Bond kom til deres fest, ikke George Lazenby.
- Vidste du det dengang? - Ikke helt og holdent.
Man tror, at man er nogen, indtil tæppet trækkes væk under en.
KAPITEL 13 Beslutninger varer evigt
Hvis du tror, at du ved, hvem Bond er, så tager du fejl.
Denne her er anderledes.
Lazenby, George Lazenby - den anderledes Bond.
Filmen skulle have premiere, men jeg havde ikke set den.
Jeg må have klaret det godt, for de ville skrive kontrakt på seks mere.
Filmen er en fantastisk kassesuccés.
I USA er mr Lazenby udset til årets mest lovende debutant.
Jeg indspillede hele filmen uden at skrive kontrakt-
-så Ian Allis var efter dem.
"Hvordan kan I lade ham indspille en hel film uden en kontrakt?!"
Så de prøvede at overtale mig.
Skriv under på den forpulede kontrakt!
Det var en slavekontrakt, hvor de bestemmer alt, hvad man må.
Det er enkelt: Skriv under og bliv rig.
Hvad har vi her?
Harry tilbød mig en million dollar under bordet.
Ja, det stemmer.
...for at skrive under på kontrakten.
Min manager Ronan O'Rahilly sagde: "Clint Eastwood får 500.000 dollar."
"To film på seks måneder giver en million."
Gør det.
- Jeg vil tænke over det. - Du er en idiot, en rigtig idiot.
Hvad er der at tænke over?!
Han stormede ud. Hvad skulle de gøre med en, der siger nej til en million?
Han virker til at vide, hvem han er, og holder fast i sin individualitet.
Han nægtede at barbere skægget af inden premieren.
Jeg anlagde et skæg, så jeg ikke ville blive genkendt.
Jeg husker et opkald, jeg fik...
Kom ikke til premieren sådan. Skægget ødelægger alt!
Forstår du ikke, at Bond ikke har skæg, din forbandede hippie!
Men jeg tog med... med skæg.
Det var en kongelig premiere, og jeg blev genkendt og fotograferet.
Jeg stod på række og hilste på de kongelige.
Producenterne ville ikke se mig der, men jeg havde dem i et jerngreb-
- for de havde gjort filmen færdig, uden at jeg var under kontrakt.
Efter premieren tog du på en selv- finansieret PR-turné i USA. Hvorfor?
Af princip. Jeg var blevet lovet en PR-turné og glædede mig-
- men jeg måtte ikke tage af sted med skæg. Jeg skulle ligne Bond.
Den nye James Bond. Lad os byde George Lazenby velkommen!
De fleste ville møde den nye James Bond-folk kan godt lide ham.
"Alle forstår vel, at James Bond ikke er et rigtigt menneske", sagde jeg.
Men det irriterer dem, at jeg ikke har barberet mig i en måned.
Velkommen, George. James Bond har vist ikke skæg? Har du det i filmen?
Nej. Men jeg er ikke med i filmen nu, så jeg er George Lazenby igen.
Jeg skulle være Bond døgnet rundt.
Er du Bond, når du ikke står foran kameraet?
Nej, som jeg sagde, så var James Bond en rolle, jeg spillede.
Ingen kan leve som sin rolle.
Det er en svær ting at håndtere, James Bond-tingen.
James Bond er underholdende, men ikke virkelig.
Man skal være tro mod sig selv-
- og det er ikke let med alle påvirkningerne udefra.
Næste gæst er snart et kendt navn overalt.
Han har overtaget rollen som James Bond.
Lad os byde George Lazenby velkommen!
Jeg var med i "David Frost Show" og hos Johnny Carson dagen efter.
Det er svært at forestille sig, at nogen gør det, som jeg gjorde...
...uden at være skør. Han spurgte, hvordan det var at være James Bond.
Det var sjovt, men jeg har fået nok af det.
Du burde sidde på min plads, så sjovt var det.
Han og publikum grinede.
Det var sjovt. Du spøger. Du mener det vel ikke alvorligt?
Jo, det er jeg.
Jeg sagde nej til det hele.
Syv film, en millionbonus, og jeg takkede nej.
Du går glip af mange penge. Har du ikke overvejet at lave en film til?
Det ordner sig. Vil du købe en bil?
Jeg ønsker dig held og lykke! Du er en selvsikker og charmerende mand.
Mine damer og herrer, George Lazenby!
Jeg kunne ikke forklare det.
Hvorfor jeg gjorde det, og hvad jeg tænkte og følte.
Jeg ved stadig ikke hvorfor.
I min sjæl og mit hjerte føltes det bare ikke rigtigt.
Det var et instinkt, en indre stemme.
Konsekvenserne tænker man ikke på.
Jeg blev sortlistet. Alle filmindspilninger var lukkede.
Fem år senere var der næsten ingen, der lagde mærke til mig.
Stakkels George, hvad han end laver nu, så bærer han selv skylden-
-for sin undergang som filmstjerne.
Mit navn blev en joke.
Legendarisk for at have spillet James Bond en gang!
Benedictus XVI var Vatikanets George Lazenby-
- og Johannes Paulus var Sean Connery.
Det var en utrolig dårlig beslutning.
Sådan er berømmelse...
Jeg plejede at bestille bord på Dorchester Hotel.
Jeg ringede, og fik deres bedste bord.
En dag sagde de, at der var fyldt. Jeg var blevet hængt ud i pressen.
Okay, så jeg ringede igen og sagde, at jeg var Cary Grant.
"Har I et bord til fire?" "Naturligvis, mr Grant."
Jeg dukkede op og sagde: "Cary Grant ringede lige. Han kan ikke komme."
Bare for at provokere.
"Judy, det er Cary Grant."
Når man ser tilbage på det... Du har fået en del kritik i pressen.
- Var det det værd? - Ja, det synes jeg.
Jeg har altid gjort det, jeg mente var rigtigt.
Det var det ikke altid, men det troede jeg dengang.
Jeg burde have lavet to film, for at vise, at jeg ikke blev fyret.
Det var en fejltagelse, men samtidig er det den, jeg er.
Jeg ved ikke hvorfor. Mange tror, at jeg er skør.
Men jeg har levet mit liv, som jeg ville.
Nogle gange fortryder jeg, at jeg og Belinda gik fra hinanden.
Hun lærte mig, hvad kærlighed er.
Hun lærte mig at elske.
Men hvis man sidder fast i sådan noget, er ens liv forbi.
Generer det dig ikke, at du muligvis har vendt ryggen til en formue?
På en måde. Jeg vil gerne have økonomisk tryghed-
-men jeg har aldrig haft mange penge-
- og jeg tror, at der er andre måder, jeg kan tjene penge på.
Vil du helst være en stereotypisk James Bond eller bilsælger?
Bilsælger, som jeg var tidligere.
At blive Bond var ikke alt for mig.
Han fortryder det sommetider, men siger, at James Bond er historie.
Jeg blev gift, fik børn og blev succesfuld som ejendomsmægler.
Jeg begyndte at køre motocross, det var en gammel drengedrøm.
Det er svært for folk at forstå, men at leve på sine egne vilkår-
-er nøglen til et rigere liv.
Det bedste, man kan gøre, er at kende sig selv og være sig selv.
Jeg er måske ikke noget stort, men jeg er en original.
Den mest kontroversielle James Bond er vores næste gæst.
Han tog over efter Sean Connery-
- og som om det ikke var svært nok, var han ikke engang skuespiller.
Men nogle mener, at han var den bedste Bond af alle. George Lazenby!
Jeg er stolt af mit liv.
Jeg har været heldig. Jeg havde en halv nyre, og skulle kun blive 12 år.
Her sidder jeg som 76-årig, og har oplevet mere, end jeg regnede med.
Jeg var glad som mekaniker, sælger, fotomodel og James Bond.
Jeg er glad for mit ægteskab og for mine børn.
Det hele har været vidunderligt.
Jeg ville ikke ændre noget som helst.
Jeg ville måske gerne have lidt flere smukke kvinder i mit liv, men...
Hvad håber du, at folk vil huske om dit liv?
Godt spørgsmål.
Fortæl mig det... Hvad har du gjort?
Jeg vil gerne have, at de ved, at man kan gå imod folks forventninger-
-og skrive sin egen historie.
Katrine Kirk www.btistudios.com